Översättning: Weine Erickson
Du tittar inte på mig, Mike.
Du ser mig inte i ögonen. Det är en svaghet.
Enbart svaga människor gör så.
Jag kunde se dig ögonen om jag ville göra det, pappa...
men jag vill inte se dig i ögonen.
Du är en svag människa. Det har du antagligen fått efter din mor.
Det hade nog varit bättre för dig, om du blivit född till flicka.
Vi kunde ha döpt dig till Michelle.
En svag flicka är mer acceptabelt, Michelle. Förlåt. Mike, menar jag.
Vänta lite. Jag kan ju kalla dig för Michelle för jämnan.
Då behöver jag inte skämmas för dig. Jag kan se dig som en flicka-
- och köpa klänningar, hattar och sjalar åt dig. "Pappas lilla flicka".
Då behöver jag inte skämmas för att umgås med dig offentligt!
Vad säger du om det, Michelle? Det vore väl en bra idé?
- Nej, pappa - gör inte det. - Sa du nånting?
Jag hörde inte vad min lilla mjuka flicka sa.
- Jag hatar dig, pappa. - Prata högre, flicka!
Jag hatar dig för att jag älskar dig.
Det får mig att känna mig skyldig inombords. Jag kan knappt prata.
Gör inte det, då. Visa mig. Jag vill inte höra vad du säger.
Visa mig, din idiot - så kanske jag förstår!
Varsågod, pappa.
Jag ser dig, Michelle.
Jag ser allting.
Det här är jag, pappa. Det här är vad du gör med mig inombords.
Gå hela vägen, Michelle. Gå hela vägen, ända till slutet.
Kom ut på andra sidan. Stanna inte i mitten.
Jag iakttar dig. Jag ser allt du gör.
Den mannen är ett geni. Han är ett geni.
Dr Raglan tackar er för att ni kom hit idag. Er buss väntar utanför.
Candy... Det är jag, gumman.
Pappa, pappa...!
Mår du bra? Är vattnet tillräckligt varmt?
Lägg undan leksaken. Vänd dig om. Håll upp håret.
Gode Gud...!
Ursäkta, Al - mr Carveth är kvar. Han börjar bli lite hetsig.
Be honom komma in.
- Mr Carveth... - Tack.
Frank, det var ett tag sen. Vad kan jag hjälpa dig med?
- Jag vill träffa min fru Nola - nu. - Hon genomgår intensiv terapi.
- Jag kan inte låta dig bryta den. - Hon träffar ju Candice på helgerna?
Det är annorlunda. Regelbundna besök av dottern ingår i programmet.
- Hennes program har just ändrats. - Ved menar du? Du låter fientlig.
Min dotter har blivit svårt slagen, och riven och biten.
Hennes mor gjorde det. Hon som står under din psykiatriska vård.
Det är en väldigt tung anklagelse, Frank.
- Har Candice berättat det? - Hon vill inte prata om det.
Hon låtsas att det aldrig har hänt. Men det var Nola...
eller nån annan galning här. Inga fler helger med mamma.
Flickan bor hos mig.
Att ta Candice ifrån henne nu, kan innebära katastrof för Nola.
- Hon är inne i en kritisk period. - Jag tycker att Nola har varit...
- ute på djupt vatten länge. - Du har ingen laglig rätt...
- att vägra dem umgängesrätten. - Om du vill pröva saken i domstol...
- ställer jag mer än gärna upp. - För din egen familjs bästa...
är vi beredda att göra just det. Men tvinga inte fram det.
Låt Candy få träffa sin mor i helgen. Hon skadar inte flickan.
Det måste finnas ett annat svar på det du har sett.
Candy kommer inte tillbaka förrän jag får det svaret.
Ja, Al?
Chris, gör Nola CarvethKelly redo för en ny sittning i kväll.
Chris, vi tar fas två efter kvällsmaten.
- Raglan är emotionell opportunist. - Han är legitimerad psykiater.
"Psykoplasmiker" är rena bluffen! Jag har sett hur de jobbar.
Det spelar ingen roll vad du tycker. Lyssna på mig nu.
Ring upp Reglan och var försonlig. Annars är det bara en tidsfråga-
- innan polisen dyker upp och tar ifrån dig barnet för gott.
Lagen tror på moderskapet.
Jag kanske kan bevisa att Raglan är en farlig bedragare-
- och att Summerfree kryllar av galningar. Barn hör inte hemma där.
Om Candy inte dyker upp på Summerfree nästa helg kan din fru-
- vidta rättsliga åtgärder omedelbart. Du kan få en stämning på halsen.
Om jag ger Nola tillräckligt med tid kommer hon att skada flickan.
Jag vet det. Jag gör det jag är tvungen till.
Din pappa är här nu. Han vet nog hur det här blixtlåset fungerar.
Nu är du klar.
Jag vill tala med er snart. Om skolaktiviteter - och om Candy.
Ni missade när vi hade öppet hus senast.
Okej. Vi tar det snart.
- Tack. - Vi ses i morgon, Candy.
- Tack ska du ha, Frank. - För vad?
För att du tar hit mitt barnbarn. Nola låter mig aldrig träffa Candice.
Juliana, det är inte sant. Vi vet hur mycket hon behöver sin mormor.
Du är så rar.
Du vet väl hur det känns nu. Att vara förälder...
och få skulden för allt. Man minns inget av det förflutna.
- Sitt barns version av det förflutna. - Juliana, Candice är bara fem år.
Hon jobbar på det just nu. 30 sekunder efter att man fötts...
har man ett förflutet. 60 sekunder efteråt börjar man ljuga om det.
Juliana...
Jag har varit så nostalgisk de senaste dagarna. Måste vara vädret.
- Jag måste gå. - Naturligtvis.
Hej då, pappa.
Ingen brådska - vi klarar oss bra.
Jag kommer snart. Jag ska fylla på glaset, så tittar vi på korten sen.
Mamma?
Ja, Candice... lilla gumman?
Mamma, du skadade mig. Du slog mig med knytnävarna och du rev mig.
- Du gjorde mig illa. - Nej, du måste ha haft en mardröm.
- Mammor skadar inte sina egna barn. - Gör de inte?
Gör de aldrig det?
Ibland gör de det... När de är väldigt dåliga mammor.
Som vems mamma?
Som min var... Jävlig och elak!
Nej, det är jag inte, Nola. Nu är du orättvis - mammor gör aldrig så.
Mammor skadar aldrig sina egna barn.
Du gjorde mig illa. Du slog mig och rev mig...
- och kastade mig nedför trappan. - Visa vad jag gjorde. Visa mig.
Visa mig din ilska, Nola. Visa mig!
Gå hela vägen - ända till slutet.
Ända till slutet.
- Det där är mitt favoritkort. - Det här?
När mamma låg på sjukhus när hon var liten.
Ja, det här kortet minns jag. Det var morfar Barton som tog det.
Berätta resten. Varför låg mamma på sjukhus så ofta?
En dag vaknade hon och hade stora, fula knölar över hela kroppen.
Läkarna fick aldrig veta vad det var för knölar.
Jag ställde nog inte undan disken ordentligt. Jag går och ser efter.
Jag tar och fyller på glasen också.
- Gerry! - Hej, Frank.
Du ligger efter. Bradleys tror att de ska flytta in här i maj.
Det är osäkert. Kanske i juni. Jag hörde att byggnormerna ändrats.
Mr Carveth, ni har telefon!
Mr Carveth? Mr Frank Carveth? Det här är inspektör Markles.
En konstapel upptäckte ett trasigt köksfönster under ett rutinuppdrag.
Er svärmors kropp låg i köket. Mordvapnet låg bredvid henne.
Sen påträffade han er dotter som låg och sov en trappa upp.
- Hon hade missat alltsammans. - Var är hon nu?
- Hos vår polispsykolog dr Birkin. - Psykolog? Var hon hysterisk?
Nej, hon var väldigt samlad. Lite för samlad, enligt min mening.
Jag bad dr Birkin att prata med henne.
Kan ni komma på några personer som skulle vilja mörda denna kvinna?
Det tyder inte på nåt inbrott, eller ett våldtäktsmord.
Juliana hade många älskare, men jag träffade ingen av dem.
- Hennes make, då? - Han heter Barton Kelly och arbetar-
- åt regeringen ute i Halifax. De skildes för över tio år sen.
- Dr Birkin. - Jag vill ta hem henne nu.
Ge mig två minuter - det är viktigt. Varsågod och sitt.
Jag tror inte er dotter har sluppit helskinnad undan det som hänt.
- Ni tror att hon såg vad som hände. - Ja. Eller också såg hon något-
- som gjorde henne förvirrad. Konstapeln som hittade henne-
- sa att hon var mäkta svårväckt. Det tyder på en onormalt djup sömn-
- som både vuxna och barn tar till för att fly från nånting hemskt.
Hon minns inte att hon träffade sin mormor.
- Kan hon återfå minnet, tror ni? - Ni måste få henne att minnas.
- Varför? - Flickan kan drabbas av kollaps-
- om hon inte kommer underfund med vad hon upplevt. Såna här saker...
brukar visa sig på sikt. Jag har sett femåringar med samma magsår...
- som medelålders affärsmän. - Okej, jag förstår.
- Får jag ta hem henne nu? - Det ska nog gå bra.
Vill du inte höra en saga? Vi behöver inte läsa.
Jag kan hitta på en egen.
Vill du berätta en saga för mig? Om vad som hände hos mormor.
Sov nu, gumman. Jag låter det lysa i hallen.
Fan också!
- Nola, du får inte ringa ut. - Jag försökte få tag i dr Raglan.
Chris...
Är det nånting på tok?
I så fall är det jag... igen. Ingenting är fel, utom med mig.
Säg inget till Frank. Han vänder och vrider på mina ord.
Han litar inte på mig och han väntar inte tills jag blir frisk.
Han tror att jag förvandlas till min mor, dag för dag...
och han tror att jag vill förvandla Candy till lilla Nola.
Har han rätt?
Nej, nej, det är det absolut sista...
Vem är det?
- Det är pappa. - Frank avskyr mig...!
Han tror att jag vill skada vår flicka. Han vill föra bort henne.
- Det är orättvist och arrogant. - Var inte för hård mot honom.
Han försöker bara vara en beskyddande far.
- Nej... - Jodå.
Han gör det en bra far ska göra. Han skyddar sin lilla flicka.
Inget fel i det. Han vill inte ens att hon ska skadas av sin egen mor.
- Är det nåt fel i det? - Nej.
Nej, det är det inte.
Jag gjorde ju samma sak för dig.
Frank beskyddar Candy på samma sätt som jag beskyddade dig.
- Eller hur? - Nej.
Inte? Vad menar du med det? Vad menar du med "nej"?
- Pappa, jag älskar dig. - Vad menar du med "nej"?
Du får inte tro att jag inte älskar dig.
- Du gjorde ju inte det. - Gjorde inte? Vad då?
Du beskyddade mig inte. Du gjorde inte det...!
Fast du borde ha gjort det.
Du borde ha gjort det...!
Du skulle inte ha tittat bort när hon slog mig!
Du skulle inte ha lämnat bordet när hon vände och vred på mina ord.
Du skulle ha stoppat henne!
Du skulle ha slagit henne när hon slog mig!
Gud, vad jag älskar dig...!
Men du beskyddade mig inte, vilket du borde ha gjort.
Du låtsades att det inte hände. Du tittade bort.
Men du borde ha gjort det. Varför gjorde du inte det?
Älskade du mig inte?
Där är han.
- Barton! - Hej, Frank. Hur är det?
Candy, du minns väl inte din gamla morfar?
- Nu går vi. - Vi kunde ha setts på hotellet.
- Hur länge stannar du i stan? - Vi kan ha begravningen i morgon-
- men Julianas föräldrar från Arizona kanske kommer - och hennes syster.
- Vilket hotell bor du på? - Park Plaza. Jag funderade på-
- att åka ut till det gamla huset. Jag har nyckeln kvar.
Juliana gnällde om att låsen aldrig blev bytta.
Hon kanske inte ville inse att det var slut mellan oss.
När jag tänker på vad du, Nola och barnet har gått igenom...
- börjar jag nästan att gråta. - Jag förstår.
Jag söker mr Jan Hartog.
Kom in, vet jag...!
Varsågod och sitt. Jag kommer strax.
Sitt ner. Jag är strax klar.
Dra åt helvete...! Nej, jag vet inte...
Mitt hjärta ligger där på golvet. Mitt andra hjärta.
Första hjärtat får blodet att cirkulera, men det andra, då?
Man rör sig, går, springer, knullar. Folk har ett helt annat system.
Lymfsystemet. Som blodsystemet. Med egna ådror och artärer...
men inget hjärta. Man måste hålla sig i rörelse.
Men jag får bara piller, varje dag! De ska gå runt i lymfsystemet.
Helvete...!
Ursäkta att jag svettas. Jag ska snart ta ett bad.
Jaha, mr Carveth... Hur fick du tag i mitt namn?
- Min advokat känner din advokat. - Förbereder din advokat också...
- ett åtal mot Raglan? - Ja, men det skiljer dig från ditt.
- På vilket sätt? - Min fru går i terapi hos Raglan...
- och jag åberopar psykisk skada. - Om han får mer tid med din fru-
- kan du även åberopa fysiologisk skada.
Skulle det här göra intryck i en domstol?
Tycker du om det? Det gör jag. Det är Raglans psykoplasmika!
Det kallas lymfosarkom. Och det sprider sig...!
- Det är en form av cancer. - Klandrar du Raglan för det?
Raglan gjorde det. Han uppmuntrade min kropp...
att revoltera mot mig. Och det gjorde den.
Nu har jag en liten revolution på gång och jag kan inte stoppa den.
Kan din advokat få Raglan ansvarig för det?
Han kan inte bevisa nånting sånt i domstolen.
Man kan ju få cancer vid 32 år, även utan pskoplasmaterapi.
- Vi är chanslösa i en domstol. - Varför drar ni honom inför rätta?
Hämnd.
Hämnd. Även om vi förlorar, så får han dålig publicitet.
De minns inte om vi vann eller förlorade, men de minns en slogan:
"Psykoplasma kan orsaka cancer." Effektfullt, eller hur?
Kommer det att kunna hjälpa till?
- Möjligtvis. - Vi är många i samma sits.
Vi kanske kan bilda en förening.
- Jag vill hjälpa dig. - Okej. Tack.
Dr Raglan?
Jag är Barton Kelly. Nola Carveths far.
- Trevligt att träffas. - Ursäkta min framfusighet-
- men er receptionist var inte alltför hjälpsam.
Visste ni att Nolas mor blev mördad i går?
- Ja. Polisen talade med mig. - Ni har väl berättat det för henne?
- Nej. - Jag är här för att berätta det.
Mr Kelly, er frus död var tragisk. Därför får inte Nola veta om det.
- Va? - Nola genomgår en kritisk fas.
Jag är osäker på att hon klarar av nyheten.
Ska jag begrava flickans mor utan att berätta det för henne?
Ni är en ignorant jävel, dr Raglan!
Jag har lämnat mitt telefonnummer hos er. Om jag inte har hört av-
- min dotter till imorgon eftermiddag, kommer jag hit och hämtar henne!
- Ska jag stoppa honom? - Nej. Han är berusad.
Hej! Ursäkta att jag är sen. Ni ser ut att ha skojigt.
Pappa, miss Mayer är hungrig. Kan hon få äta hos oss i kväll?
Ja, om hon vill det. Vad säger du?
Vi kan prata när Candy har lagt sig.
Javisst.
Candy bad mig att leka "mamma och barn" med henne.
- Hon behöver tydligen en mor. - Ja.
Ibland tror jag att jag har förstört min dotter. Hon är knappt sex år.
- Inte bara du. - När jag är snäll mot mig själv...
skyller jag ifrån mig. En sjuk man med en frisk fru-
- som hoppades bli bra igen. Det blev i stället tvärtom.
- Hallå? - Barton Kelly, Frank. Hur är det?
Så där. Hur mår du själv?
Det var fel att åka tillbaka till mitt gamla hem. Jag är deprimerad.
- Barton, ta en taxi till... - Det handlar även om Nola.
- Vad menar du? - Jag ville träffa henne-
- men jag fick inte prata med henne. De sa nej, till hennes egen far!
Jag åker tillbaka till Summerfree. Så snart du kommer hit, Frank.
Jag väntar på dig här. Jag vet att du vill följa med.
- Du bor väl inte långt härifrån? - Barton, det är inte särskilt klokt.
Jag tänker göra det, med eller utan dig.
- Okej, jag är där om en kvart. - Du är en bra grabb, Frank.
Vi ska ge dem en spark i röven! Jag väntar på dig.
Jag har en känsla av att jag just blivit barnvakt.
Det tar 45 minuter. Han är full, och han kan köra ihjäl sig.
- 45 minuter? - Inte mer.
Tack.
Ta lite kaffe.
Kika i den här. Du får den om du tycker om den. 45 minuter!
RASERIETS UTFORMNING
Juliana...! Jag menade aldrig att det skulle bli så här.
Nola?
Barton?
Det är jag!
Barton?!
Helt otroligt. Det fanns i huset hela tiden som vi letade där.
Vi ödslade bort tiden med att leta efter en estnisk musiker.
- Vet ni vem barnet tillhör? - Antagligen en galen kvinna-
- som hade gömt sitt vanskapta barn uppe på vinden i flera år.
Det är inte första gången.
Hallå?
- Vem är det? - Ruth Mayer.
- Söker ni Frank Carveth? - Ruth Mayer, från skolan?
- Är ni mrs Carveth? - Har ni ett privat föräldramöte?
Det svarar jag inte ens på.
Din hora! Du dödar min familj!
Väldigt konstiga ögon. De har iris, men ingen hornhinna.
Han måste ha sett allt i svartvitt - inga färger.
Överläppen är kluven...
och tungan är för tjock för att kunna prata ordentligt.
Tänder saknas - men han kunde bitas riktigt otäckt med käkbenet.
- Varför dog barnet? - Jag hittade en köttsvulst...
mellan skulderbladen. Den innehåller näringsämnen.
Ett slags gulsäck, eller kamelpuckel.
En behållare med fosternäring. När näringen har förbrukats...
svälter varelsen ihjäl. Bensinen tar slut, så att säga.
Det leder till ännu en sak: en yttre missbildning.
Frånsett avsaknaden av könsorgan, finns en mänga andra egenheter.
- Har nån av er märkt det? - Den har ingen navel.
Det betyder att den här varelsen inte har fötts på mänskligt sätt.
Ni är början till slutet, miss Mayer. Början till slutet för mig...
min familj och min dröm. Det är sorgligt.
Jag känner mig så skyldig. Jag önskar att det aldrig hänt.
Jag önskar att vi fick vara tillsammans igen - bara vi tre.
Du bedrar dig själv. Du drömmer just nu.
Enligt Frank hade ni ingenting gemensamt från början.
Frank borde ha skilt sig från dig, och gift sig med mig.
Du skulle ändå få träffa Candy på helgerna.
Du ljuger!
Vi hade mycket fint tillsammans. Saker som du inte förstår.
Du måste sluta att utnyttja hans ensamhet.
Då skulle han vänta på mig, i stället för att överge mig.
Om du bara lät honom få vara i fred... få vara i fred!
Lämna honom i fred!
- Jag ringde, men du svarade inte. - Jag ville inte tala med din fru.
- Nola? Vad sa hon? - Jag måste gå.
Ditt liv är för komplicerat för mig. Vi ses på nästa föräldramöte.
- Pappa... - Candy.
- Älskling, varför sover du inte? - Jag hade en så otäck dröm.
- Vad handlade den om? - Det törs jag inte säga.
- Drömmen vill inte att jag berättar. - Jag vet vad som hände hos mormor.
När jag var hos polisen såg jag vad som skadade mormor.
Det är dött. Det låg på ett bord och polisen var där.
Det kan inte skada dig. Och det kan inte skada mig...
- eller nån annan. Förstår du? - Är det dött?
Det är ingen fara, gumman.
BISARRT NYTT KELLYMORD
- Vad tror du? - Hur många finns i huvudbyggnaden?
- 27. - De måste härifrån i eftermiddag.
Det blir svårt för dem, särskilt för Mike.
Ta det försiktigt. Vi ska få ut dem.
- Jag vill inte åka. - Du ska bara gå in i bussen.
- Sen får du träffa doktorn. Michael? - Nej, jag vill inte åka!
- Tvinga mig inte att åka. - Nej, då. Gå in i bussen nu.
Hej, Frank. Nu har vi hittat en...!
Följ med upp.
- Killen från Chicago? - Nej. Han är närmare än vi anat.
Ta det lugnt. Mr Carveth vill prata med dig.
Titta! Nolas farsa...! Bidrottningens drönare.
Han blir rena dynamiten i rätten.
Vad menade du när du sa att Nola är bidrottningen?
Hon är stjärnan. Han är bara intresserad av henne.
Hon behöver inte ens betala. Det är för att hon ska bevisa...
att psykoplasmiken är den optimala terapeutiska metoden!
Bli min pappa. Han vill inte längre. Inte min riktiga pappa-
- och inte den där jävla dr Raglan! Min riktiga pappa förkastar mig.
Min surrogatpappa också. Jävligt härligt, eller hur?
Lugn, Mike. Berätta vad som hände på Summerfree.
Jag gör det på ett villkor...
Bli min pappa. Då berättar jag allt. Vill du att jag blöder för dig?
Fånigt, eller hur? Du kan ju inte bli det, så varför göra det?
Ingen gör det som dr Raglan. Inte ens min riktiga pappa.
Dr Raglan vet att jag är beroende av honom...
men det struntar han i. Han är en hård man.
Jag var på demonstrationen i måndags. Du och Raglan verkade...
- stå varandra nära. Vad hände? - Han slängde ut oss, allihop.
Och han låste dörren!
Jag hörde det av andra också. Alla kördes ut. Summerfree stängdes.
Alla utom din fru. Hon är fortfarande kvar.
- Är det ingen som vet varför? - Jag vet...!
Dr Raglan vill vara ensam med din fru!
- Hej då, pappa. - Hej med dig.
- Hej, Frank. - Hej, Wendy.
Hjälp!
- Vad är det? - De skadar miss Mayer!
De stygga barnen skadar miss Mayer!
Candy?
Nola... Ingen fara - det är Hal.
- Chris brukar ju väcka mig. - Han fick åka in till stan.
- Du drömde. - Jag hade en underbar dröm.
Den var även smärtsam. Min dotter kom tillbaka till mig - och Frank.
Var Ruth Mayer med i drömmen?
Candys lärarinna? Det minns jag inte.
Ska vi prata om henne?
Jag känner inte för att prata om henne.
Varför inte?
Jag vet inte.
Jag börjar väl bli starkare...
för jag känner mig inte hotad av henne längre.
Candice!
Min fru och mitt barn bodde här innan Nola hamnade på Summerfree.
Det här är första gången som jag ser stället.
Frank, vad gör vi här?
Jag trodde att Candy kanske skulle komma tillbaka.
Nej, det är ingen tillfällighet. Missfostren...
De försvann samtidigt. De tog henne.
HAR NI SETT FLICKAN? POLISEN SÖKER DVÄRGMÖRDARE
Hjälp mig. Nån förföljer mig hela tiden.
- Vet du varför du kördes ut? - Jag måste få nåt att äta.
Varför stängde de Summerfree? Prata med mig - nu!
Raglan håller på med nåt stort. Barnen. Han tröttnade på oss.
- Vilka barn? - De efterblivna. Som din fru sköter.
Vad har du gjort med min flicka? Var är hon?
Carveth, vad fan snackar du om?
De dödade Ruth Mayer och tog med sig Candice hit.
- Dödade de Ruth Mayer? - Jag vill ha tillbaka min dotter.
- Tog de med henne hit, till Nola? - Nej...
Om de tog med henne hit, så är hon uppe på vinden - där de bor.
Frank, jag har en revolver.
De dödar dig om du försöker ta henne ifrån dem.
Varför?
För att hon på sätt och vis är en av dem.
- Du är galen. - De existerar - du har sett dem.
De är missfoster, vanskapta barn. Jag är säker på att Nola älskar-
- att vara deras surrogatmamma. - Hon är inte deras surrogatmor.
Hon är deras riktiga mor, deras enda mor.
- Jag tänker inte lyssna på dig. - De är hennes barn, Frank.
De är frukten av hennes vrede. Medveten eller undermedveten sådan.
När Nola kom ihop sig med Candy förra helgen, så slog de henne.
Men när hon utlöste sin vrede mot föräldrarna, så dödades de.
Jag ville inte tro på det, men de har dödat Ruth Mayer...
och de kan döda oss två, utan att hon får veta det.
Hon vet inte ens att Candy är här.
- Jag vill ha tillbaka Candice. - Lyd mig. Det är det rätta sättet.
- Vad ska jag göra? - Gå in och övertyga Nola om...
att du vill ha henne och familjen tillbaka. Du ska spela ångerfull.
Om du kan få Nola lugn och lycklig, håller "de" sig neutrala.
Då kan jag gå upp på vinden, ta Candy under armen och gå ut.
Kan du göra det?
- Jag vet inte. - Om det går snett...
och om Nola blir arg, då blir de också arga...
och då blir inte jag deras enda offer.
Raglan, jag litar inte på dig.
Vad spelar det för roll? Jag går upp dit 30 sekunder efter dig.
Frank, var snäll mot henne.
Hal?
Det är jag, Nola. Frank...
Frank? Drömmer jag? Du skulle ju inte hälsa på mig här, sa du.
Det var ett missförstånd.
Det är därför jag är här. Jag vill att vi ska förstå varandra.
Du är den enda kvinnan för mig. Du kommer alltid att vara det.
Det kommer aldrig att förändras. Du ska veta det.
Jag önskar att det var sant.
Vi kom ifrån varandra. Därför blev det så här.
Nu ska vi se till att vi inte kommer ifrån varann igen.
Isolering ingår i terapin, Frank. Det som har hänt mig-
- är alltför märkligt för att kunna delas med nån från mitt gamla liv.
Gör mig till en del av ditt nya liv. Låt mig bli en del av det.
Visa mig, berätta för mig, ta emot mig. Nu är jag redo för det.
Candy?
Är du redo för mig, Frank?
Är du verkligen det?
Jag är väldigt speciell, mitt inne i ett märkligt äventyr.
Låt mig få vara hos dig. Jag vill följa med dig överallt.
Vill du?
Vill du det?
Ja.
Titta här, då!
Candy?
Pappa? Ska jag till skolan nu?
Nej, lilla gumman. Jag är dr Hal.
Pappa pratar med mamma där nere. Han vill träffa dig.
Gode Gud, Nola...!
Jag äcklar dig.
Jag får dig att må illa, du hatar mig!
Du kom hit för att hämta vår dotter och ge henne till nån annan!
Det skulle jag aldrig kunna göra.
Candy, gå ut genom dörren där, så träffar du din pappa.
Lögnare - du ljuger! Du ljuger - jag vet det!
Jag känner dig. Det fungerar inte.
Jag dödar hellre Candy än låter dig ta henne ifrån mig.
Jag dödar hellre Candy än låter dig ta henne!
Stoppa dem!
De gör det du vill...!
Du vill att de dödar Candice.
- Hindra dem, annars dödar jag dig! - Döda mig, döda mig...!
Candy, nu åker vi hem.
Nu åker vi hem.